Hoppas de inte är ombord på färjan i morgon.
Jag har hört att whiskeyn i Amerika smakar skit.
Det här blir förhoppningsvis ditt sista glas.
Lägg av nu, MacNeil. Alla vet... att det där du nu har... är riktigt illa.
Om du nu kommer med den där färjan i morgon så är det det sista vi ser av dig.
Oroa dig inte. På julafton ska jag pissa på blommorna på din grav.
Drinkar till alla! Jag bjuder!
I kväll firar vi frånfället av...
...Rory MacNeil som är på väg att dö långt, långt borta.
Som en gammal hund som kryper ner i ett mörkt hål i marken för att dö.
- Ge tillbaka den. - Ta den då, krympling.
- Vi är inte färdiga med varandra än. - Dra åt helvete, Campbell.
Efter dig.
Din gamla gubbtjuv!
Fraser.
Här har du lite till färden. Sen måste du träffa en läkare.
- Det är därför jag har dig. - Nej, nu får du klara dig själv.
De här pillren är till hästar. Jag är veterinär, för guds skull.
Jo, men jag är en gammal häst på väg mot målgången.
Du kommer inte över linjen om du inte ser till att komma med flyget och få hjälp.
Om du vill överleva Campbell...
Jag kanske borde sätta kniven i gubben.
Då finns det inget skäl att flyga till Amerika.
- Börja inte nu igen. - Jag reser inte.
Pappa! Pappa! Hej!
Vill du ha en taxi, sir?
Pratar du engelska? Vill du ha skjuts in till stan?
Låt mig ta den.
Den här vägen.
Rory? Rory!
- Ian. - Vart ska du?
Du dök ju inte upp.
- Ge pappa hans reväska, tack. - Är det din son, sir?
Jag har parkerat här borta.
- Stadens stans ljus bländar stjärnorna. - Vadå, pappa?
Det var inget. Jag beundrar staden.
Jag har gjort nåt till dig.
Minns du att du älskade att rida hästarna på Donovans gård?
Det gör jag. Jag älskade det, menar jag.
Vi kanske kan ge den till Jamie.
- Vem då? - Jamie, vår bebis.
- Hur är det med jäntungen? - Jamie är en grabb.
Visst ja.
Emily och jag undrade vad som fick dig att lämna ön till sist.
Det var dags att träffa er. Det sa jag ju på telefon.
Du får inte röka här. Det är en rökfri zon.
- Vadå för nåt? - Rökningen tar död på dig, pappa.
Har inte det nått Vallasay?
Livet dödar en.
Här är det.
- Jag tar hellre trapporna. Var är de? - Den vägen.
En man ska alltid kunna gå in till sitt eget hus.
Vi bor på 19:e våningen, pappa.
Skit samma.
Ems pappa kände nån i bostadsrättsföreningen
annars hade vi aldrig godkänts.
Godkänts?
Det måste man för att bo här.
Håll dem på halster i 24 timmar till. Okej, tack.
Vi är så glada att ha dig här till sist.
- Varför viskar du? - Jag har precis fått Jamie att somna om.
Han sover så lätt. Du vill säkert väldigt gärna se honom.
- Kan vi göra det i morgon? - Åh... aye.
Den tionde månaden är viktigast för att skapa ett bra sömnmönster.
Jag har telefonkonferens om två minuter.
- Frida kunde inte fixa sängen. - Ingen fara. Jag fixar det.
Än en gång. Det är så härligt att ha dig här, pappa.
- Varför kallar hon mig pappa? - Det är en amerikansk grej.
Kom igen. Jag ska visa dig var du ska sova.
Emilys pappa har säsongsplatser. Du borde hänga på. Det är grymt.
Grymt.
Emily... jobbar hon fortfarande på sjukhuset?
Inte nu längre. Hon har en firma nu?
- Hurså? - Minns du doktor Fraser?
Jag lovade honom att undersöka mig här.
- Är allt bra med dig? - Pigg som en lärka.
Bara lite öm i ryggen. Det är allt.
Jag gör allt för att han ska sluta tjata på mig och hålla honom lugn.
- Ja, det kan vi ordna. - Det skulle vara jättebra.
Toaletten är i korridoren och vi ses i morgon bitti.
Ian...
Jag är glad att träffa dig igen.
Jag går och kissar och kollar att han har det bra.
Nej, Ian. Kom ihåg vad sömnkonsulten sa.
Han måste få känna tillfredsställelsen av att själv falla i sömn. Kom igen!
Han kom inte hit för att besöka oss.
- Vadå? - Pappa. Han skiter fullständigt i oss.
Han skiter i Jamie också. Du såg ju hur han reagerade.
Han vill bara inte väcka honom. Jag tycker han var omtänksam.
Omtänksam? Var var han när Jamie föddes?
Han reagerade inte på några av mina meddelanden.
Han köpte ingen present eller skickade nåt kort.
- Varför tror du han kom, då? - Han vill träffa en läkare.
Fan...
Jag har inte träffat karln på 15 år
och han kommer hit och våldgästar för att få gratis sjukvård.
Var lite schyst mot honom. Han kom nog inte bara för att träffa en läkare.
Du har fina lungor, grabben.
Det erkänner jag.
Vi använder inga tallrikar. Vi öser upp rätterna på en duk.
Ja... Jag vet.
Visst.
Vänta tills jag fått betalt för nya centrifugen. Jag är på väg.
- Ingen frukost? - Det här är frukost.
- Ska du till laboratoriet? - Till köket.
Jag är köksmästare på White River. Det är en restaurang.
Studerade du inte kemi?
Jag specialiserade mig på molekylär gastronomi.
- Har du sovit gott? - Som er bebis.
Ursäkta, men vi sömntränar honom.
- Ammar inte Emily honom? - Nej. Hon ville, men...
- Men hon har väl bröst? - Pappa!
God morgon. Där är du ju, pappa. Hoppas du sovit gott.
Jag har bokat tid åt dig hos en läkare.
- Jag bokade i morgon. Blir det bra? - Jag förstår. Ian har berättat.
Det är inget allvarligt.
- Älskling, Jamie är jättehungrig. - Jag håller på...
Älskling...
- Så där... - Lugnt. Duktig pojke.
Se vem som kommit. Farfar har kommit till dig.
- Farfar har kommit för att träffa dig. - Jag måste kila nu.
- Duktig pojke. - Sådär ja.
Vill du hålla honom? Jag måste ta det där samtalet.
Sådär ja.
Hallå? - Nej, runt andra sidan.
Sådär ja. Det är ingen fara, älskling. - Nej, inte du. Jag måste sätta dig vänt.
Det går bra. - Frida!
Kan du ta hand om honom? Bra, Okej, då.
Här, här, här.
Ingen fara, mi amor. Kom, gubben.
Det är ditt skägg... Han är rädd.
- Snälla, señor, ta inte upp honom. - Jag hade inte tänkt det.
Vad är det, gubben?
Varför skulle jag inte ta upp honom? Han är ju mitt barnbarn.
- Han måste arbeta. - Bebisar jobbar inte.
Emily säger att han kryper dåligt. Han måste öva.
- Han måste lära sig bli självständig. - Struntprat.
Bra jobbat.
Emily har gjort research.
Kom igen. Upp med dig!
Upp med dig!
Vad i helvete!
Det här är enda sättet att korsa territoriet.
Vad håller du på med?
Sådär ja.
- Hur har din dag varit, sir? - Ge mig det blodigaste du har.
Vill du ha lite?
Är du man eller inte?
Visst, sörru.
Han är en riktig McNeil!
Pappa?
Var har du varit? Jag har letat i två timmar.
- Jag tog en promenad med grabben. - Va? Det kan du inte bara göra, pappa.
Vi har ingen möjlighet att nå dig. Du tog inte ens med dig mat.
- Tror du jag låter min sonson svälta? - Han är inte hungrig.
De ska inte lämnas ensam, sa Emily.
Hon ska inte agera förkläde. Jag är hans farfar.
Vänta tills Emily kommer. Du kommer önska du satt på ett plan till Glasgow.
- Vem är det som är kjoltyget här? - Prata engelska om du har nåt att säga.
Vad sägs om det här? Dra åt helvete mens jag pissar!
- Låt mig ta hand om det. - Lycka till.
Han rakar sig alltid för att imponera på kvinnor-patetiskt.
Redo för min utskällning.
Vi sätter oss.
Hade du en trevlig eftermiddag med Jamie?
Vi hade det fantastiskt.
Du fick oss att bli lite... oroliga.
Men jag skulle vilja be om ursäkt. Du måste vara överväldigad, slutkörd
och vi har inte varit så uppmärksamma som vi borde varit.
- Eller hur, Ian? - Vadå?
Jag ber om ursäkt och hoppas du inte känner dig kränkt.
Inte det minsta. Ursäkten är accepterad.
Bra. Jo, förresten...
Jag har nåt till dig för att du ska kommunicera bättre.
Jag har tagit mig friheten att inkludera dig i Jamies kalender.
Superskoj med farfar!
Super! Allt är klart, då.
- Jag ska säga god natt till Jamie. - En sak jag la märke till.
Grabben har sitt eget rum.
Varför sover han inte hos er, som man alltid har gjort?
Nåväl... vad vi lärt att ska man skapa en hälsosam tillgivenhet...
- ...måste barnen lära sig bli... - Självständiga.
Precis... självständiga.
- Jag kan inte ligga kvar längre. Jag går. - Snälla, Ian, gå inte.
Där ser du... Enligt instruktionsboken.
Din seanair är här.
Vet du vad seanair betyder?
Det är gaeliska för morfar.
Emily har jobbat stenhårt på att få in dig. Det är ett av världens bästa sjukhus.
Amerikanerna tror att de är bäst.
Det är därför de behöver bra sjukhus
för all skit de äter och all förorenad luft de andas in.
Försök att inte säga det på galan i kväll.
- Det är ju sant. - Säg inte vad du tycker.
Hade jag sagt vad jag verkligen tycker...
Vi är klara, raring.
- Hur illa är det? - Vi måste kolla dina...
...röntgenbilder och provsvar. Det tar några dagar.
Men jag tycker du har en 50-årings hjärta.
- Jag önskar Campbell kunde höra det. - Är det din son?
Nej, ännu värre.
Hoppas det är rätt storlek. Taxi kl. 19. Vi ses ikväll.
Varsågod.
Vad vill ni ha i kväll, sir? Vi har en samling molekylära sensationer.
"Blood on the track", "Smoke gets in your eyes"...
Ge mig nåt som brinner i strupen när det rinner ner.
Dekadens, utbytesmöjligheter.
Det tråkar ut mig, faktiskt. All mystik tynar bort.
Inget kvar att förundras över.
Är det likadant där du kommer ifrån?
Där jag kommer ifrån är en kvinna en kvinna. Hon behöver inte bevisa det.
Varsågod, sir.
- Sláinte. - Detsamma.
- Vad fan är det här? - "Smoke gets in your eyes".
- Den bränner så där skönt. - Den bränner i pungen istället.
- Jag kände på mig att jag gillade dig. - Gjorde du?
- Pappa. - Älskling, vad fin du är.
- Är du jättejobbig? - Nej.
- Hur har ni hittat varandra här? - Uteslutningsmetoden.
- Det kallas skotsk klan-tartan. - Färgen har tillhört familjen i...
...över 200 år.
Vackert. Det var det som behövdes för att ge lite karaktär åt eventet.
Ni borde prova Ians mat. Den är verkligen spännande.
Hursomhelst, så kollar jag till er om ett tag.
- På dem bara. - Tack.
Vad gör man inte för dem, Rory?
- För vilka? - Våra barn.
Aye, aye. Du har så rätt.
- Är du redo att komma upp? - Det blir aldrig som jag tänkt mig.
Du...
Seriöst... Jag är så stolt över dig.
Jag menar... se dig omkring. Det är du och din vision.
Njut av det, Ian.
Även din pappa vet vilken briljant kock du är.
Min pappa?
- Har han sagt det? - Varför frågar du inte honom själv?
Det här är himmelskt.
Och det kommer från en av San Fransiscos mest kända gourmeter.
Åh, det var överraskande. Jag trodde det var ett ägg.
Det är molekylär gastronomi.
- Min son... är det han som lagar det här? - Ja, numera.
Se och lär.
Åh, jösses.
- Se vem jag lyckades få med mig. - Imponerande jobb, Ian.
- Passade inte byxorna, pappa? - En man i kilt är mer än bara en man.
- Det borde du veta. - Jag skulle vilja utbringa en skål.
Det är ett sånt privilegium att få stå här på ett sånt här event
som är så smakfullt och elegant anordnat av min egen dotter.
- Du behöver inte, pappa. - Får jag skryta lite en stund, älskling?
Du prisar alltid alla andra. Din mamma... om hon kunde vem du blivit.
Och till min svärson vill jag säga.
Vi är alla förbluffade över din modiga och oväntade metamorfos
från kemist till kock.
Inget mer tjafs om köksmästaren.
Från och med ska Ian bära kockmössan i sin egen restaurang.
Jag gjorde första avbetalningen i morse.
- Det är inte sant? - Jo, det är det. Skål.
Du ska ha möte med en kille som heter Jeff Stradlow. Han är den bästa.
Han tar hand om affärerna. Du behöver bara göra din grej.
Vad överraskande. Vi hade ingen aning.
- Vad spännande. - Jag vet inte vad jag ska säga.
- Ingen fara. - Det går bra med ett "tack".
Ja, ursäkta. Tack så jättemycket.
Kom igen, får jag en kram! Vi är partner.
Pappa, nästa gång blir du gäst i min egen restaurang.
Jo, man kan tämja en häst
genom att skjuta bort pungkulorna.
Ursäkta mig.
Vad sa han?
Jag vet inte. Min gaeliska är inte så bra. Jag går tillbaka till köket.
- Åh, rör den inte, snälla. - Förlåt. Jag menade inget illa.
Snälla... Terracotta är ett väldigt känsligt material.
Det är ett mirakel att de över huvud taget överlevt.
Vilka leenden. De ser ut att ha riktigt skoj, de där två.
Det är från en grav. Det är så etruskerna föreställde sig sina döda.
- De ser inte döda ut. - Kan man inte dö med ett leende?
Jag tror inte jag konverserat med en man i kilt förut.
- Det är inte så stort i San Fransisco. - Det är en snygg stil.
Detsamma. Mycket bättre än damerna därinne.
Falska stora tuttar till falska leenden. Om du fattar.
- Kommer du ofta hit? - Jag jobbar här.
Då kanske jag kommer tillbaka på dagtid.
Det borde du. Vi har guidade turer.
- God natt. - God natt.
- Rör inget. - Det ska jag inte.
En av världens största naturliga hamnar...
...mitt i stadens hjärta.
- Är du Ian MacNeil? - Ja.
- Är det här din pappa? - Vad har han gjort?
Väpnat rån.
Jag har förstått att han inte är härifrån, så jag låter det här bero.
Gör klart för din pappa
att det är förbjudet att bada naken på offentlig plats.
Tack, vi uppskattar det här.
- Ha en god natt. - Tack, konstapeln.
Det har varit underbart att tillbringa kvällen med dig.
En mycket trevlig man.
Telefon, señor.
- Till mig? - Si.
Vem kan det vara? Ingen vet att jag är här.
Hallå?
Fraser, din gamla sate.
Det menar du inte.
Frida! Campbell... Leverskada.
Underbara nyheter.
Han är döende, han är döende, han är döende.
Han kommer att dö först, grabben. Sen ska jag tillbaka till Vallasay.
Och du ska följa med mig. Du ska få dryck och kött för en riktig man.
Ikväll... ska vi fira.
- Är det mammas stuvning? - Min stuvning.
Minns du inte att jag lagade mat när vi skulle fira nåt.
Var det du?
Hej, vad är det här?
Pappa har lagat en högtidsmiddag.
Sätt dig.
Det är varmt.
- Där ser du. Han börjar leva upp. - Prova. Det är pappas recept.
Det här är delikat.
Den kniven känner jag igen.
Den skulle varit din, men du ville inte ha den.
- Nej, jag var ju bara för liten. - För rädd.
- Jag har åldern inne nu. - Den här tillhör Jamie.
Jag behåller den tills han är äldre.
- Det är ju utsökt. - Då kommer du älska blodkorven.
Det är inte blodpudding, men det är så nära man kommer...
- Du vet att jag aldrig gillade blodpudding. - Kom igen, nu!
- Du älskade det som barn. - Jag gillar det inte.
Kom igen, grabben! Fira med mig!
Jag har aldrig mått bättre. Inga fler läkare nu.
- Vad pratar du om? - Den gamla skiten ska dö först.
- Campbell? - Ja, fick nyheten i morse.
Fraser ringde.
Så det är för Campbells skull du är här.
- Vänta. Vem är Campbell? - Vad handlar det om nu?
Vem av er som ska kola vippen först?
Du förändras aldrig. Mamma hade rätt.
Om du fick bestämma så skulle inget nånsin förändras.
Förändras, varför då?
Vi firar en döende man.
Jag hade hoppats att vi firade... din restaurang.
Jag också. Allt det här är för Alistair Campbells skull, som nu är döende.
- Hallelujah! - Pappa har väntat hela livet på det här.
- Det var din hund han förgiftade. - Ingen vet det med säkerhet!
- Jamie... - Du vet inget om min pappa.
När vi hittade min hund Angus död ville jag begrava honom.
Men inte du. Du lät honom ruttna
och bar hem kadavret till Campbell och la det på farstubron.
- Varför gjorde han det? - Det funkar så där. Det kallas för fejd.
- Skyll inte på mig. Jag började inte. - Nej, inget är ditt fel. Aldrig nånsin.
Du är bara en oskyldig arvtagare till en fejd mellan MacNeil och Campbell
som pågått sen 1764,
när Muriel MacNeil bröt förlovningen med Lachlan Campbell.
Det sägs att hon inte gillade vad hon såg under Campbells kilt.
Då kastrerade Campbells boskap.
Det kunde inte MacNeil låta vara ostraffat, eller hur?
Jag är glad att du minns det.
Han hade alltid viktigare saker för sig än att hjälpa far sin.
Du hånade mig bara och kallade mig för en liten fegis.
Sen drog han bara. Han tyckte han var förmer.
Jag drog inte, pappa. Jag fick ett stipendium till Berkeley!
Vad skulle jag göra, stanna och leka hämndlekar?
Fegis. Det handlade inte om stipendiet. Det var inte därför du lämnade Vallasay.
Du har rätt. Det var inte Vallasay jag lämnade.
- Det var dig jag lämnade. - Aye... visst.
Och nu... är du en av dem. Bortskämd, rutten.
Ni lär er son att bli självständig.
Men du är själv ett barn som leker med sin kemlåda.
Det är för sent... att lära dig bli en man.
Det är den blinde som leder den blinde, min gosse.
De ser inte stjärnorna i San Fransisco.
Du har tur som har mig här... att vägleda dig.
Du har aldrig sett en vackrare himmel än den i Vallasay.
Den gamle skiten njuter av den just nu, men han är snart borta.
Och då, min gosse, då står du och jag...
...och blickar mot stjärnorna tillsammans.
På det hela taget är du vid mycket god vigör för din ålder
förutom skälet till varför du är här.
Det finns inget lätt sätt att säga det här på.
Din PET-röntgen och datormografi,
tyder på att du har prostatacancer i 4:e stadiet.
- Hur många stadier finns det? - Fyra.
Den medicinska termen är metastaserad prostatacancer.
I det här stadiet är cytostatika inte effektivt.
I såna här fall förskriver vi Oxykodon mot värk.
Även hormonbehandling.
Du får sprutor en gång i veckan.
Förstår du vad jag säger, sir?
- Hur lång tid har jag kvar? - Det är svårt att säga.
Jag gör inte gärna såna uppskattningar, efter det blir rena gissningar.
- Gissa, då. - Helst inte.
En vecka, en månad, ett år?
- Mindre än ett år? - Det finns så många variabler.
- Du är i väldigt bra kondition. - Varför kan du inte ge mig en siffra?
- Okej, tack doktorn. - Vänta lite.
Jag är inte klar än.
- Får jag fråga dig en sak? - Ja, självklart.
Hur lång tid tar det att dö från levercancer?
En i min ålder har haft det i fem år och kan inte gå utan käpp...
Han har varit gul i ansiktet sista tiden.
- De säger att han har fel på levern. - Förväntar du dig ett seriöst svar?
Det var det jag tänkte.
Du duger inte till ett skit.
Vad har du gjort?
- Vad pratar du om? - Emily bad mig komma hem direkt.
Jag var tvungen att gå från jobbet igen.
Det är inte mitt fel att läkaren är en idiot.
Jag har cancer i 4:e stadiet, sa han. Vad nu det betyder.
- Vad sa han exakt? - Han sa inget.
Klåparen skulle inte kunna formulera en mening ens om hans liv hängde på det.
Men han använde ordet "cancer"?
Jag mår bra, Ian. Mjäka inte med mig.
Vi ska ha vårt "superskoj" nu. Vi har planer du och jag, Jamie.
Eller hur, Jamie-gubben?
- Ursäkta, sir. Gick det bra? - Se dig för.
Hur är det fatt?
Jamie?
Dumma gamla gubba.
Hallå där... Det är mitt barnbarn.
Är det du? Hur kan du lämna en bebis ensam?
Jag blev rånad av en ficktjuv, som en patetisk turist.
Lämnade du ditt barnbarn för att jag plånboken?
Tur att det var jag som hittade honom.
Vad skulle jag ha gjort? Jag är inte van med sånt här.
Jag tror han gillar dig. Han börjar leka.
- Du kan ta honom nu. - Vad bra att du är välmående.
Såja... Ska du gå?
Ja, barnpassningstimmen är slut. Jag måste jobba.
Men vi har ju kommit ända hit. Du lovade oss en guidad tur.
Claudia. Jag är Rory MacNeil och det här är Jamie MacNeil
Våra guidade turer går på morgonen och jag är... ingen guide.
Kom igen, grabben. Jag tror vi har lite jobb framför oss.
Varför gör de dem så satans fula?
Är du verkligen intresserad, eller driver du bara med mig?
Självklart är jag intresserad.
Romarna ansåg att det var ett tecken på karaktär.
Ärren och rynkorna visar på efarenheten.
Det menar du inte?
Mr MacNeil? Hur står det till?
Jag mår lite tjyvens.
Ska jag ringa på hjälp?
- Hur mår du, Rory? - Är du okej, sir?
Jag lever fortfarande, din jävel.
- Ursäkta? - Jag tror han pratar gaeliska.
- Har det här hänt förut? - Vad ska jag säga?
Jag tror jag fick för mycket whiskey i går kväll.
Får jag ställa en fråga? Var det gaeliska du pratade?
Ja, vad är det med det?
Jag studerar hotade språk på universitetet.
De skulle älska att ha dig där. De betalar självklart.
- Jag behöver inga pengar. - Det handlar inte om pengar.
Det är för framtida generationer.
Jag gör det... om du följer med.
- Bjuder du ut mig på en dejt? - Nej, inte alls.
Hörde du inte vad han sa? Det är för framtida generationer.
Visst är det så, Jamie?
Du vet inte hur det känns än... att älska en kvinna.
Men en dag, Jamie... En dag.
Åh, det är inte dags att dö...
...när stjärnorna är i ens kärlekshus.
Han hostade. Jag bara kikade in för att kolla.
Jag också.
Visst.
God natt, Ian.
God natt, pappa.
Du kan ha smärtor och illamående under behandlingen.
- Men var inte rädd för att meddela oss. - Rädd... för smärta?
Det är mycket du inte vet om skottar.
Jag föreslår att du går hem och vilar nu.
Pappa!
- Vad gör du här? - Jag tänkte hämta dig.
Du bad mig ringa om jag behövde skjuts.
Hur ska du kunna det, utan den här?
- Jag mår bra. - Kom igen nu. Du måste vara helt slut.
Jag har egna planer.
Det är väldigt enkelt, Rory. Vi vill att du pratar gaeliska som du brukar göra.
Det är viktigt att du inte försöker prata korrekt skolgaeliska.
Vi är intresserade av att höra din hebridiska gaeliska .
- Vad vill ni att jag ska säga? - Vadsomhelst.
Föreställ dig att du bjudit ut en vacker kvinna.
Mitt namn är Rory MacNeil. Du har ett vackert leende.
Ditt leende är det vackraste jag sett i det här landet.
Jag gillar verkligen dina bröst.
Där vill jag vila mitt huvud i evighet.
Jag kan lova dig att jag är en djävul i sängen.
Du kan lita på mig.
Jag är ärlig och "diongmhalt".
Jag förstod att du gillade kvinnans bröst...
...och att du är en demon i sängen.
En djävul.
Diongmhalt förstod jag inte.
Menade du att man kan lita på att du är envis?
Det är inte vad det betyder.
Det menas med att man håller stridslinjen, oavsett vad som händer.
Aha, det handlar mer om åtaganden.
Engelskan har ord för all typ av skit
men man hittar aldrig det ord som verkligen betyder nåt.
Diongmhalt är diongmhalt.
Diongmhalt. Uttalar jag det rätt?
- Ja. - Diongmhalt.
Det här är bra grejer.
Det betyder att det som är meningen ska hända dig också händer dig.
Nu låter du som en riktig skotsk kvinna. Följ med till Vallasay.
Vad ska en kvinna som jag göra på ett sånt ställe? Jag vet inte.
- Jag är en knasig flicka. - Det finns mycket skoj att göra där.
- Som vad? - Tja...
Jag brukar bada utanför huset varje morgon.
Du ska se vattnet. Så friskt och gnistrande.
När jag kommer upp är jag alert som en tiger. Inget kan rå på mig.
På kvällarna går jag till puben, dricker några öl och skrattar med vännerna.
Det låter idylliskt.
Vad är det?
Det finns ett hav här också.
Och San Fransisco är en vacker stad, om man ger den en chans.
Det kanske jag gör... om jag har en vacker kvinna som du i mitt liv.
När det gäller blöjorna. 4:orna är lite åtsittande.
Köp några 5:or. Nu är det dags att börja med...
- ...hans språkutveckling. - Här ser du att det går med lite övning.
- Inget barnspråk. - Si, señora.
Låt det vara narrativt. "Nu skär jag grönsaker till soppan."
- Eller: "Nu registrerar jag mig online." - Si, señora.
- Var är min väska? - Jag hämtar den.
- Åh, vem är det där? - Jamie...
Jamie, mamma ska på jobbresa. Det är bara några dagar.
Kommer du vara snälla mot Frida och farfar?
Han sa "ja". Ja, du sa ja!
Åh, älskling.
Jag är ledsen att jag måste bort nu när du börjar prata.
Säg inget mer förrän mamma kommer tillbaka. Jag måste kila nu.
Vi ses om några dagar, Rory.
Fortsätt. Säg, seanair.
Seanair. Den dagen du säger det, ger du mig liv.
Seanair.
Rory. Jag kommer strax ner.
Ni är från Nordkorea, va? Jag frågade min vän från Nordkorea hur det var där.
"Jag klagar inte", sa han.
- Vad heter du, sir? - Rory.
- Vilken accent. Är du skotte? - Aye, och en stolt en.
En snabb skotsk historia. Förhistoriskt får.
Vi har kilt, då hör de inte gylfen när vi smyger på dem.
- Hur var jag? - Inga problem.
Det är det jag gillar med skottar. De är så packade att de skrattar åt allt.
Hade jag varit full hade jag gjort dig sällskap.
Varför har du lämnat klippan i Atlanten och kommit hit?
Ska du stjäla våra kvinnor? Ska du fjässa lite grannt kvinnfolk?
Cancer i fjärde stadiet.
- När fick du reda på det? - Jag har vetat ett tag.
Efter... att jag träffade dig.
Varför har du inte sagt nåt?
Jag trodde inte du skulle vilja vara med en döende man.
Varför kände du inte att du kunde vara öppen med mig.
Det har inget med dig att göra.
Vet du att Jamie börjat prata.
- Fantastiskt. - Han sa: "Si".
Det är ja på spanska. Ett geni, eller hur?
Jag har ingen aning. Jag har inga barn.
Du... jag känner inte för det här.
- Vad menar du? - Jag är trött.
Det har inget med dig att göra. God natt, Rory.
Det finns inget budskap i en stek. Det är inget jag är inne på.
Jag vill bara hjälpa till. Det är därför de tog hit mig.
Enbart de här ingredienserna... Vad kallar du det?
- "Tasting the Beach"? - "Walking the Beach".
Det sabbar budgeten innan vi...
Bry er inte om mig. Jag ska bara passera.
Det fungerar på White River. De är bokade ett år i förskott.
Ian... grejen är... Du har inget matprogram på Bravo.
Att vara kock är inte bara att ge folk vad de vill ha.
Det är att öppna deras sinnen för det de inte visste att de längtade efter.
Jag är med dig. Vi bollar med det tills vi har ett koncept.
För framtiden.
Bra, jag... skickar över kontrakten i morgon.
- Säg inte att jag inte varnade dig. - Lägg dig inte i, pappa.
Du kan lika gärna ta ett glas.
Häll upp ett, då.
Ett glas om dagen må man få
och man behöver inte till doktorn gå.
Du har inte glömt all gaeliska.
Jag hört den så mycket att jag kan rabbla den i sömnen.
Det här är det närmaste man kommer Vallasay här.
Vad tycker du om min mat, pappa?
Grabben, när jag sätter tänderna i nåt, förväntar jag inte att det biter tillbaka.
- Du hatar den, då? - Det var inte det jag sa.
Jag är en enkel man. Jag har enkel smak.
Du har aldrig förstått dig på nåt jag gör.
Jag är i alla fall ingen hycklare, som Emilys pappa.
Han spottade ut det och slickade dig i arslet efteråt.
- Gå inte på Frank bara för att... - Ian... Ta det här på allvar.
Livet är för kort för att bry sig om vad en gammal dåre som jag
eller en uppblåst skit som Frank tycker om din mat.
Gör det du älskar... medan du kan.
Innan du har en fot i graven och det är för sent.
- Pappa... - Drick upp, grabben.
Modig pojke.
Såja. Duktig pojke.
Du klarar det. Såja. Kom igen.
Bra gjort.
Det här blir en av våra hemligheter. Vi ska inte berätta för nån.
Duktig pojke.
Kom nu. Nu sover vi.
Pappa, vakna.
Vad håller du på med? Lägg ifrån dig den där.
Titta... med dina ögon.
Kom igen.
Åh, kom hit.
Titta på den lilla mästaren.
- Hur kom han upp ur sängen? - Ingen aning. Jag sov.
- Har du sovit här? - Ingen har väl sovit i sin säng i natt.
Du svarar väldigt bra på behandlingen.
Att du fortfarande är aktiv och lever som vanligt är ett litet mirakel.
Du har ännu inte sagt när.
Du vill slå killen med leverproblem, eller hur?
- Hur går det för honom? - Åh, jättebra... Nästan död.
Men det handlar inte om det.
- Har du några barnbarn? - Ja, det har jag.
- De här två busungarna. - Jag skulle verkligen vilja...
...höra min sonson kalla mig för... seanair.
Två månader... kanske tre.
Det borde räcka.
- Brukar det fungera? - Vad menar du?
Be om ursäkt med blommor.
Jag har ingen aning. Det är första gången.
Faktiskt... när jag verkligen tänker på det
tror jag inte att jag nånsin bett en kvinna om ursäkt.
Du, Rory... Jag gillar dig.
Men jag tror inte det här kommer att fungera.
Om vi hade träffats vid ett annat tillfälle för 30 år sen.
Jag är inte ute efter en relation nu.
- Och du... - ...är döende.
Jag vet... Jag borde ha berättat om cancern, förlåt.
Nåväl... Jag har
tre månader som bäst.
Men det här är jag. Inget kamouflage.
Full med ärr och rynkor som din romerske snubbe.
Det är kanske för sent för att skratta, men...
Jag vill verkligen att du ska finnas i mitt liv.
Det som är kvar av det. Du behöver inte svara nu.
Jag sätter de här idiotiska blommorna här och sen går jag.
De är inte idiotiska.
Nu vet du min hemlighet.
Jag vet att du förstår vad jag vill göra.
Men Jeff bryr sig inte om vem jag är och min vision.
Vänta tills du ser vad jag planerat för Jamies födelsedag. Bara det bästa.
Samma för dig, Ian. Jeff vet vad han gör. Därför valde jag honom.
Jag ifrågasätter inte ditt omdöme.
Men jag kanske borde ha en partner som inspireras av samma saker.
Om jag investerar i konst köper jag nåt jag kan hänga upp-
-och sen sälja och tjäna storkovan på.
Inte nåt skit som går på tippen nästa dag.
- Du gillar verkligen inte min mat, va? - "Gillar", vad menas med det?
Vet du vad jag gillar? Skönhet, takt, värdighet.
Finns det nån plats för dem?
Det sårar mig att du lismar för nån narcissistisk tv-kock i evighet.
- Hänger du med? - Jag sa inte för evigt.
Men jag önskar att jag hade en investerare som trodde på mig.
Inte var du så kräsen när du bad mig fixa in Jamie på den bästa nästa år.
- Eller lägenheten ni fick i gåva. - Nej, jag var inte kräsen.
- Nej, men jag är det nu. - Du borde fortsatt som kemist.
- Är du hemma? - Jag ville träffa dig.
- Har Jamie sagt nåt nytt än? - Nej, men han har gått.
- Nej? - Bara några steg.
- Filmade du det? - Han började krypa direkt.
Jag är ledsen, älskling. Jag lovar att han kommer att gå igen.
- Kom igen! Du klarar det. - Kom igen.
Kom till mamsen. Kom, Jamie.
- Har du köpt skor? - Nej, pappa gjorde det.
- Gillar du dem inte? - Jo, de är underbara.
Men de ska egentligen inte ha skor vid den här åldern.
Det är ingen fara. Vi sparar dem till lite senare.
Kom igen, Jamie. Visa mamma hur du går.
- Jag lovar att han går igen. - Jag vet, älskling. Det gör inget.
- Mamma är så stolt över dig. - Han kommer att gå igen.
Men du måste vara här om du vill se det.
Jag är en fruktansvärd mamma.
Du är en underbar mamma, Em.
Jag vet inte ens vad det betyder.
Det känns som jag låtsas. Jag har ingen aning om vad jag gör.
När jag växte upp hade jag bara pappa. Han jobbade dag och natt.
- Nu gör jag likadant. - Då gör ditt bästa.
- Det gör vi båda. - Men är vi lyckliga?
Där ser du? Du ska säga "ja" till det.
Jag måste berätta nåt, Em.
- Vad är det? - Jag slutade på White River i dag.
Bra. Nu har du mer tid till restaurangen.
Jag tänker inte ta emot din pappas pengar.
- Jag har redan berättat det för honom. - Har du gjort det?
Du frågade om jag är lycklig. Jag vet inte ens vad som gör mig lycklig.
Jag vill inte känna mig tvungen att göra nåt.
Okej.
Jag minns en annan folksägen. En väldigt gammal en.
Ju äldre desto bättre, Rory.
Det var en gång en stark timmerman. Alla öborna älskade honom.
Idioten å andra sidan, gick med en käpp och alla hatade honom.
Till och med hans lever föraktade honom.
Du har det fortfarande, gamling.
Han kom precis in. - Rory, det är till dig.
Hallå?
Fraser.
Gav han bara upp?
Han är död.
Pappa?
- Pappa, vi äter om några minuter. - Jag är inte hungrig.
- Kom och sitt hos oss. - Låt mig vara i fred.
- Ska vi kolla till honom? - Jag vet inte.
Jag trodde han skulle dansa på gatorna.
Till den avlidne!
Jösses, pappa.
Drick upp! Vi ska fira.
Jag tänker inte dricka. Låt det vara. Han är död.
- Ja, och? Är du på hans sida nu? - Jag är inte på nåns sida, pappa.
Campbell är död och du har ingen kvar att hacka på.
Det kanske kommer en dag...
...nån gång väldigt snart...
...när jag inte längre finns till.
Förstår du mig, min gosse?
Jag behöver dig.
Om det inte var för din skull, hade jag varit död.
Vi älskar historien om timmermannen och idioten.
Har du fler såna?
De var inga folksägner. Jag lurade er alla.
Det vet vi, Rory. Vi vill ändå höra dem.
Det bevisar att ni är dårar. Hur visste ni det, förresten?
Om det är värt nåt för dig, tycker vi historierna är underbara och äkta.
- Så äkta som en historia kan bli. - Ni vet inget om äkthet.
Annars skulle ni inte lyssna på en gamling som skarvar.
Berätta för oss. Vad tycker du är äkta?
Ett barn.
Rory, vänta!
Allt finns här. Alla våra sessioner.
Behåll den.
För framtida generationer.
Vill du inte gå ut än? Sådär ja.
Ian? Var är din pappa?
Vänta! Vänta! Vänta!
Pappa, vad håller du på med?
Darra månde mina ben. Vad vill kapten ha?
Whiskey, den vanliga sorten.
- Ingen eld, ingen rök... bara whiskey. - Du bestämmer.
Här är födelsedagstårtan.
En dubbel.
Det är mitt jobb att skämma bort dig. Ska du inte tacka morfar?
- Är du trött? - Frank.
- Låt mig ta honom. - Gå till farfar.
Hej, lilla Jamiegubben.
Jag har en överraskning till dig.
Pappa, vart tar du vägen med honom?
- Får jag bjuda på en cocktail? - Han vill inte ha nåt jag betalat.
Vilken familj du gift in dig hos.
Ja, det tycker jag med.
Titta, vad är det? Ser du?
Ska vi se om den flyter? Sådär ja.
Är det inte underbart? Så ska det se ut. Nu kommer den stora vågen.
Så ska det se ut.
- Pappa, vad håller du på med? - Här kommer glädjedödaren.
- Herregud! Är du inte klok? - Gossen har oerhört roligt.
- Ta hit honom nu! - Gå tillbaka till festen.
- Jag och Jamie klarar oss fint. - Kom upp, sa jag!
- Kom och ta honom då. - Jag tänker inte leka med dig.
Åh, titta på pappa.
- Väx upp! - Det här är inte Jamies folk.
Ian, han här inte hemma här.
Vad är din plan? Ska du ta med honom till Vallasay?
Jag tänker inte begå samma misstag med honom... som jag gjorde med dig.
Pappa... du är döende.
Det är så lite tid kvar, måste vi bråka ända till slutet?
Kan vi inte bara låta det vara?
Lpt det vara, pappa.
Snälla, pappa... låt det vara.
Kom igen.
Kom hit.
Kom upp ur vattnet. Du blir förkyld.
Pappa?
- Är han ens här? - Jag går och kollar hans rum.
- Åh, kolla in flodhästen. - Dra åt helvete!
Annars ger jag era ruttna levrar till djävulen.
Äckligt!
Okej, professorn, bandet går.
Försök att inte använda skolgaeliska. Prata naturligt.
Jag kan ingen skolgaeliska.
Är det vad ni gör här? Får ni betalt för att lyssna på historier?
Jag valde fel jobb.
Mitt namn är Rory MacNeil. Jag är 74 år gammal.
Jag är född i Vallasay på Isle of Lewis i norra Hebriderna, Skottland.
MacNeils har levt i Vallasay i nästan 2 000 år.
Perfekt. Berätta en historia på gaeliska nu.
- Rory! - Åh, hejsan.
- Vad har hänt? - Jag tror jag måste ligga ner.
Kom. Vi ser till att du kommer upp.
- Du är så rar. - Du är genomblöt.
- En soffa hade gått bra. - Var inte dum nu.
Vi tar av de blöta byxorna.
Låt mig varna dig. Det här är högsta modet i Vallasay.
Jag har alltid undrat vad ni har under kilten.
Ett mysterium.
- Är du varm än? - Nästan där.
Är det jobbigt om vi bara håller om varandra?
Jag är inte upplagd för nåt annat.
Tänk om du hade sett mig när det begav sig.
- Tänk om... - Det här är...
Det här är allt.
- Vi skulle ha träffats för många år sen. - Vi träffades...
...vid precis rätt tillfälle.
Men vi har inte tillräckligt med tid.
En del har inte ens det här. Inte ens när de är unga.
Inte ens under hela deras liv.
Jag känner igen det leendet.
Rory?
Rory, herregud!
Kan du se om proverna kommit?
- Ni kan gå in till honom nu. - Hur är det med honom?
Vi behåller honom över natten. Han kan gå hem i morgon bitti.
Vi kan inte göra så mycket nu.
Tack, doktorn.
Du har en besökare.
- Behöver du nåt? - Kan du lyfta upp mig lite?
Visst.
- Kom igen! Kom igen! - Nej. Använd fjärrkontrollen, idiot.
Hur känns det?
Ian.
- Ta hem mig. - Du får komma hem i morgon.
Nej, till vårt hem.
Till Vallasay.
Vi reser allihop, pappa.
Vänta tills du får se mitt museum. Det är helt naturligt.
Det är gjort av hav och klippor.
Man bara står där... och ser på det.
De tar andan ur en.
Rory.
Jag vet inte...
Jag tror inte jag följer med till Vallasay.
Det här är en tid när du ska vara med Ian. Det är tid för honom.
Men vi då?
Du måste ju ta en öl med Fraser och Alice på puben.
Och du måste gräva efter musslor vid havet.
Och du måste följa med och pissa på en viss persons grav.
Jag älskar att du får mig att skratta.
Det är ingen fara...
De behöver inte följa med.
Förresten...
Du är Vallasay.
Titta, Jamie!
Åh, vad fint.
Pappa. Kom hit. Du ska vara med på bild.
- Jag är ingen satans turist. - Kom, pappa.
Kalla mig inte pappa.
Jag är Seanair!
Kom och ställ dig i mitten.
Jag vill se ett leende.
Vill du visa Jamie var vi skär musslorna?
- Det kan du göra. - Är du säker.
Det är på tiden du får den här.
- Jag håller den till Jamie. - Den är din.
Jag hoppas du ger vidare den, men det är ditt beslut.
Min lilla krigare
- Jag var inte mycket till krigare, va? - Du fick den för tidigt.
Jag vill att du skulle bli man för snabbt.
Den typen av man jag var.
Jag hade inte tålamodet att se vilken typ av man du skulle bli.
Nu går vi.
Jag kommer inte vara kvar länge till.
Men håll ögonen på stjärnorna.
De visar vägen.
Det viktiga är:
Om du älskar nån
se till att säga det.
Tänk inte att det kommer ett bättre tillfälle.
Det gör det aldrig.
Jag hade gjort många mycket gladare
om jag bara...
Seanair.
- Seanair. - Ja.
Seanair.
Det är här Seanair bodde.
Jamie, kom hit.
- Sisten till huset! - Jag vinner!
Jag vinner.
Du slog mig igen. Varje gång.
Textning: Mats Wennberg www.ordiovision.com